Tidligere på Grey's Anatomy...
Zola var barnet vårt.
Nå er hun borte, og jeg vil ikke ha et annet.
Du og jeg slo opp.
Du ba meg vente på deg.
Hva i svarte skjedde?
Det er skruen jeg trakk ut av hjertet hennes.
Jeg overvåket at du satte inn skruer og plate.
Hun er halvdød.
Dr. Altman reparerer hjertet nå.
Hvem skal operere meg?
Cristina.
Det er mannen til mentoren hennes.
Cristina behøver ikke vite at det er Henry.
Meredith og Alex sitter fast i en sykebil
på motorveien. Vi tror de ble truffet.
De sitter i en kruttønne.
Vi må ut herfra før dette går i lufta.
Dette er ikke rett. Finner hun det ut, tilgir hun meg aldri.
Mannen hennes døde på vår operasjonsstue.
Hun tilgir aldri noen av oss.
Kollisjonsofre
er av de vanskeligste å behandle.
Det er ikke bare krasjet som skader dem.
Det er alt etterpå også.
Sentrifugalkraften fører dem videre,
kaster dem ut av biler,
gjennom vinduer
og slår de indre organene mot skjelettet.
Kroppene skades om og om igjen.
Så det er ikke mulig å vite hvor store skadene er.
Før de stopper.
Kan du bevege deg?
Vi må få deg av veien.
Vennen.
Jessica.
Svar meg.
Mamma?
Mamma, våkne.
Mamma, våkne!
Beklager.
Du må hjelpe!
Mamma, pappa,
bilen, og jeg tråkket i blod.
- Jeg tråkket i blod. - Hva heter du?
- Lilly. - Lilly, du må roe deg ned
og holde barnet. Hold det.
Jeg kan ikke holde et barn.
Skal jeg hjelpe familien din?
Hold barnet.
Du må klemme. Én, to, klem.
Hva om jeg ikke klarer det?
Du klarer det. Én, to, klem.
Tell høyt så jeg hører deg.
Én, to, klem.
Uansett hva du gjør, ikke slutt å klemme.
Én, to, klem.
Ja.
Jeg er lege. Hører du meg?
Vet ikke. Tre eller fire timer, tror jeg.
Vent litt. Legen kommer.
Dette er moren til Laura.
Hun vil vite hvor lang tid det tar.
Det spørs.
Dr. Altman reparerer nå.
Hørte du det?
Han sier at dr. Altman...
Nei, Altman.
Nei, hjertet.
Kan du snakke med henne?
Hei, dette er dr. Avery.
Hun er kardiotorakisk kirurg.
Nei, dette er hjertet.
Det er vanskelig å si akkurat nå.
Dette er ondskapsfullt.
Mannen er død, og hun vet det ikke.
Hun syr sammen et hjerte.
Dette må kunne takles bedre.
Det går ikke, Bailey.
Dette er en umulig beslutning.
Så du gjør det beste for pasienten,
den som fremdeles lever.
Teddy vil forstå.
Tror du det?
Har du tape der? Jeg må feste en forbinding.
Antakelig. Jeg tok med alt.
Går det bra med mamma?
Fortsett å telle, Lilly.
Hvorfor snakker hun ikke?
Lilly!
Én, to, klem.
Hvordan er det med henne?
Ikke bra. Jeg må kanskje intubere.
Må ikke en trykkforbinding til?
Jeg ser noe grått.
Hjernemasse på bakken.
Det er bestemor.
Det er ingenting å gjøre.
Pokker.
Denne ungen har et glasskår i øyet.
Bevisstløs. Pulsen er lav.
- Det er søsteren min, Abby. - Lilly...
Ser du blinklyset?
Se på det, og tell.
Én, to, klem.
- Lilly. - Ungene.
Alt er bra med jentene.
Jeg hjalp én, og den andre står der.
Og Michael?
Hva med Michael?
Er det enda en unge?
Å, pokker.
- Ingen puls. - Michael.
Pappa!
Lilly, tell!
Én, to, klem.
- Michael? - Hjelp.
- Michael?
Hjelp meg.
Jeg skal sjekke pulsen din.
Pulsen er litt svak.
Jeg skal frigjøre beina dine.
Én, to, klem.
Meredith, det kommer bil!
Å, pokker.
Har du følelse i beina?
- Du må vekk! - Michael!
Han sitter fast. Jeg må frigjøre beina!
- Det er ikke tid! - Å, herregud!
Fortsett å telle. Meredith!
- Å, herregud. - Kom deg av veien!
Kom igjen.
- Kom igjen! - Å, herregud.
- Hjelp meg. - Meredith!
- Klem. - Ikke gå fra meg.
Hva i svarte... De ser deg ikke engang!
Meredith, hva er det du gjør?
Stopp!
Helsike...
Det går bra.
Bare pust.
Bare pust. Hjelpen er her.
Hjelpen er her.
Én, to, klem. Én, to, klem.
Én, to, klem.
Lavt blodtrykk og takykardi.
Vi må få henne på nyfødtakutten.
...enheter med LR.
13-årig jente, intubert i felten.
Flere ansiktsbrudd. Gjenstand i øyet.
Du blør, du må sys.
Det går bra. Jeg tar meg av det.
Ta moren med til traumerom to.
Bemann så mange operasjonsstuer som mulig.
Jeg tar meg av det senere.
Vi snakkes senere.
Hva har vi?
14-årig gutt, fanget under bilen.
Magesmerter. Siste tegn viser trykk på 100 over 80,
og en puls på 120.
Burde noen ta en titt på det?
Det går bra. Hvor skal jeg?
Hos Bailey ved seng fire.
Vent. Er det mamma?
- Få henne tilbake i senga. - Det er mamma.
Hun må sjekkes.
Hvordan kan jeg hjelpe?
Hva gjør du her? Er Altman ferdig?
Nesten. Hun skal ta henne av bypass,
men vi ble tilkalt,
så hun antok du trengte hjelp.
Webber og Hunt, jeg trenger dere.
Greit.
Gå tilbake til Altmans operasjon
og si at jeg ikke trengte deg.
Jeg håpet på flere traumetimer.
Kepner...
Altmans ektemann døde på operasjonsbordet
og hun vet det ikke, så jeg trenger deg der.
Og tilkall meg straks hun...
Vent. Unnskyld. Hva?
- Kepner. - Henry er...
Takler du dette?
Ja.
Nei. Du kan ikke gå inn slik.
Gå på galleriet og se på derfra.
Greit?
To timer uten antibiotika
og ukjent mengde væske. Vi hadde ingen pumpe.
Greit. Forsiktig med sugingen.
Vi fikk ikke sugd på en stund.
Lungebetennelsen kan forverres.
Hun trenger antakelig røntgen.
Flott.
Du gjorde en enestående jobb i kveld.
- Jeg tar det herfra. - Nei. Hva? Nei.
Jo. Du har vært i en stor ulykke.
Du må undersøkes.
Pust. Du står over denne.
- Jeg står ikke over noe. - Jo, det gjør du.
Ha det.
- Hva har vi her? - Bekkenet er knust.
Må være massiv indre blødning.
Får ikke systolisk trykk over 68.
Det er definitivt fri væske i buken.
Vanskelig å si hvor blødningen kommer fra.
Hvor vil dere begynne?
- Bekkenet. - Buken.
Abby ville gjerne sove i telt.
Jeg er dr. Hunt.
Blodtrykket raser ned.
Vi skal operere deg.
- Lilly ville ikke. - Om vi ikke stabiliserer bekkenet,
- blir det ingen operasjon. - Glem festet.
Hun ville feire bursdagen med venner,
ikke på campingtur med oss.
Jeg sa nei.
Jeg tvang henne. Dette er min feil.
Du skadet ikke familien din.
Du mente ikke at dette skulle skje.
Det er ikke din feil.
Jeg er så lei meg,
men dette blir vondt.
Det bør holde foreløpig.
Få ham på bordet.
Greit.
Altman tilkaller. Nødnummer.
Er alt i orden?
Vi har oss av dette.
Gjør deg klar når du kan.
Tilkalte du meg?
Ja, pasienten har en ustabil mitralklaff.
Stingene i lappen traff klaffen under bypassen.
Hva kan jeg gjøre?
Fortelle meg hvor Cristina er.
Hun svarer ikke.
Pokker. Hvorfor holder ikke dette?
Jeg skal skaffe en turnuslege.
Nei. Yang.
Jeg trenger en annen meg, og hun er det nærmeste.
Ikke si at jeg sa det.
Hun er utslitt av operasjonen.
Skvett vann i fjeset hennes og få henne hit.
Hun takler det. Svamp.
Pokker.
Finn et irrigasjonsbrett, så vi kan rydde opp.
Kraniofacial revne?
Verre enn det.
Vi trenger en retinal-vitreus-kirurg.
Lexie prøver å få tak i en nå.
Parker svarer ikke, og Waldman tar minst en time.
Prøv Jassy.
Jassy?
Jeg har noen langt bedre.
Hei, vennen.
- Kjæresten din? - Vent litt, Julia.
Hun er kjempeflink.
Det tar henne minst 45 minutter
å komme hit fra Seattle Pres.
Hun er ikke der. Hun er hos meg.
Fem minutter unna.
Vil du operere med meg og Derek i kveld?
Magen min gjør veldig vondt.
Vi har gitt deg smertestillende.
Det virker snart.
Buken føles stiv.
Ja.
Fri væske i øverste høyre kvadrant.
Kan være sprukket lever. Bestill CT.
Nei, prøv lenger! Det er mamma!
Ligg stille, Michael.
Hva er det som skjer?
Ikke gi opp. Du må prøve.
Hun så bestemoren dø.
Gå.
Hvor lenge har dere holdt på?
Hva har hun fått og hva er rytmene?
Livløs i 30 minutter. Har allerede fått lidokain
og amiodaron.
Datteren står og ser på.
Vi må prøve igjen.
Lad til 360. Klar.
Mer epi.
- Lad igjen. - Vær så snill.
Vær så snill.
Dr. Grey.
Pokker ta.
Lad igjen.
Klar.
Pokker. Kom igjen.
Mamma.
Dødstidspunkt 02.27.
Gi meg ultralyd og utstyr.
Vi gjør en direkte gastrostomi.
Hva driver du med?
Vi må dekomprimere magen
for å forhindre mer refluks.
Du er ikke på denne saken.
Jeg har vært med barnet siden i går.
Hun døde nesten. Jeg døde nesten.
Vi gjennomgikk ikke det for ingenting.
Så ro deg ned da.
Ingen grunn til å forhaste seg.
Jeg vet det. Suging, takk.
Cristina, stopp og hør på hva jeg må...
Jeg sa nei.
Jeg vet du er sliten. En mitralklaff...
Jeg opererer ikke nå!
Hun ba om deg. Hvis du ikke går...
Ba Teddy om meg?
Du har ikke sagt det.
Har du ikke sagt det ennå?
Hva er det du... Nei.
Jeg går ikke inn dit.
Hvis den pasienten dør på bordet,
er alt dette forgjeves.
Dette må være verdt noe. Det er verdt noe å redde liv.
Jeg kan ikke.
Jeg klarer det ikke.
Du har ikke noe valg.
Hun venter.
Gå.
Hvor mange traumer har kjæresten operert?
Mange.
Hun har fortalt om mange saker.
Så vi baserer oss på sengepraten.
Hvis jeg finner ut at hun er på dypt vann,
sparker jeg henne ut.
Du tror
at alle som ligger med meg
er talentløse.
- Det stemmer ikke. - For det meste.
Ja, det stemmer for det meste.
Eksen din er genial, og hun lå med meg.
Jeg vil ikke krangle.
Jeg bare sier det.
Dr. Canner,
takk for at du kom på så kort varsel.
Ingen problem.
Håndballstjerna har oppdatert meg.
Jeg er som sagt lei for at jeg traff...
Det er greit. Brystet mitt ble raskt bra igjen.
Det gjorde det.
Greit, Mark.
Glasset gikk gjennom øyeeplet, helt inn til øyeringen.
Så hun mister øyet?
Vanligvis, ja.
Men hvis man går inn gjennom tinningen
for å avdekke øyeringen og dekomprimere øyet,
kan vi redde det.
Men det er større blødningsrisiko.
Det stemmer.
Jeg kan få kontroll over blodtilførselen først,
og så skjære ut øyet.
Men jeg tror øyet kan reddes.
Uansett er det du som bestemmer.
La oss redde øyet.
Enig.
Lilly.
Kondolerer med moren din.
Takk.
Faren og søsteren din opereres.
Og jeg skal ta med broren din opp
for å reparere en revne i leveren.
Ja vel.
Vet du om noen i familien
går på medisiner?
Jeg vet ikke.
Hva med allergier? Har noen blitt operert?
Jeg tror ikke det.
Husker du om foreldrene dine har snakket om
hva de ville gjøre om noen ble veldig syke?
Ville de ønsket livsforlengende tiltak?
Beklager. Jeg vet det er et vanskelig spørsmål,
men alt du vet kan være til hjelp.
Vi snakker ikke om slike ting.
Vi snakker bare om vanlige ting,
så jeg...
Jeg vet ingenting.
Er det noen vi kan ringe?
Hvem passer deg når foreldrene dine er borte?
Bestemor.
Men hun er død nå, så...
Jeg har blødningen under kontroll.
Din tur, dr. Canner.
Mikroskopet, takk.
- Dr. Shepherd. - 4 ganger 4.
Greit.
Spekulum. Saltoppløsning.
Dr. Shepherd. 4-0-silke.
Takk.
- Pokker. - Skjøv du glasset dypere inn?
Du må ha spiddet en gren av øyearterien.
Kauterisering.
La meg komme til.
Litt vanskelig nå som hånda mi er i øyet.
- Tang. - Canner.
Vent litt.
Der.
Beinfragment.
Takk. Den trenger jeg.
Litt blødning er naturlig.
Jeg finner vel ikke flere gaver der inne?
Da begynner moroa.
Klemme.
Sånn.
Ser ut som en leversprekk av 4. grad.
Vil du gjøre en omental pediculusreparasjon?
- Absolutt. - Ja vel.
Hørte du mistet en klinisk pasient i dag, dr. Bailey.
Beklager det...
Det var ikke forsøkets feil. Han led av Von-Hippel Lindau.
Det drepte han.
Jeg antydet ikke at forsøket...
Vi fokuserer på de levende pasientene, ikke de døde.
Hva var det du gjorde?
Ingenting. Bare irrigerer.
Temperatur og CO2-nivå rett i taket.
- Hva er problemet? - Han er takykardisk.
Økt puls. Pasienten brenner opp.
Jeg brukte ikke sux, men jeg brukte sevofluran.
Vi trenger is.
Vent. Dette er min pasient.
- Løp og hent is. - Skal bli.
Organene klapper sammen.
Jeg gir dantrolen.
- Hent kjøletepper. - På saken.
Og slå termostaten helt ned her.
Skal bli.
Herregud. Ondartet hypertermi.
Hvor er isen?
- Hva har vi her? - Å, bra.
Jeg har en ustabil mitralklaff etter jeg tok henne av bypass.
Satte henne nettopp på igjen
og kjølte henne deretter ned.
- Jeg trenger hendene dine. - Ja vel.
Og
Takk
for Henry.
Beklager at vi måtte lyve,
men du var den eneste jeg stolte på.
Det skjønner du vel?
Ja.
Du er ikke sint på meg?
Nei.
Bra.
Gå og vask deg.
Kle meg.
Hva ville Altman? Hva med pasienten?
Det går bra.
Nå som jeg sendte inn Cristina.
Du...
Hva? Sendte du Yang til Teddy
med min pasient på bordet?
Hvordan i svarte var det en god idé?
Det var din feil som satte alle
i denne situasjonen,
så du bør holde munn.
Oppdater meg.
Jeg får ikke sett mitralklaffen.
Venstre forkammer er for lite.
Hva med avdekking av hovedlungeåren?
Ja, bra. Det gjør vi. Saks.
Hva gjør hun der oppe?
Unnskyld?
Kepner. Hun sitter der som en statue.
Jeg trodde det var et stort traume.
Jeg vet ikke.
Fikk du sett til Henry
før jeg dro deg inn hit?
Tipper ingen ville ha henne.
- Hvem? - Kepner.
Antakelig fordi stemmen hennes kan skrelle maling av veggene.
Lad til 200.
Klar!
Et traume er stressende nok.
Hvem trenger det?
Du er fæl.
Gi 100 med lidokain.
Tar jeg feil?
- Jeg har rett. - Kan du gi deg?
Gi deg.
Du er enig, det ser jeg...
- Gi deg. - På øynene dine.
Gi deg nå.
Hun er nok fra Midtvesten.
Hvordan går det med dem?
Gi deg nå.
Prøver fremdeles å reparere klaffen.
Og gjør narr av meg.
Hva?
Cristina vil ikke snakke om Henry,
så i stedet gjør hun narr av meg.
- Jeg slår av intercomen. - Nei, det...
Jeg må vite alt som skjer.
Det er greit.
Jeg takler det.
Fremdeles dårlig sikt.
Det er mye uventet fibrose.
Vi øker bare sjansen for at hjertet revner.
Vi kommer ikke inn. For mye spenning på veggene.
Ja vel.
Vi må gjøre dette riktig.
Vi gjør en ex vivo.
Vil du ta ut hjertet? Kan vi prøve...
Kom igjen, Yang.
En kardiologisk autotransplantasjon
for en klafferekonstruksjon ex vivo?
Hvis ikke det står på ønskelisten, burde det.
Er du klar for dette?
Ja visst.
Flott.
Vi begynner med forkamrene for å eksplantere hjertet.
Og la oss få litt musikk.
Hva vil du høre på? Du velger.
Få et kjøleteppe til inn hit.
Vi pakker sammen leveren.
Geléskum. Hva er neste?
Vi ga ham muskelavslappende dantrolen
og lidokain for å roe hjertet.
Han er på is fra innsiden og ut.
Det eneste som står igjen nå er å vente.
Greit.
Kan ta en stund.
Dr. Warren,
er ikke ondartet hypertermi arvelig?
- Du må advare dem... - På saken.
Hvordan går det med henne?
Hun er litt kjepphøy hvis du spør meg,
men hun gjør jobben sin.
Nei, ungen. Abby.
Pass på temperaturen hvis dere ga henne sux
eller inhalert narkose, for vårt barn reagerte.
Meredith, er du sydd?
Snart. Oppdater dem.
Bekkenstabiliseringen holder ikke.
- Flere puter. - Mer.
- Greit. - Trenger du noe?
Har dere brukt sux eller inhalert narkose?
For vårt barn reagerte.
- Hematomet utvider seg. - Jeg lukker indre iliacus.
Prøv å få midlertidig kontroll.
Jeg trenger flere svamper.
Bare pass på temperaturen.
Takk, Grey. Hemoklemme.
Hold den over her.
Én til. Kom igjen.
Da pakker vi.
Pulsen går ned.
Temperaturen stabiliserer seg.
Når man ser innser at det er ondartet hypertermi,
er det vanligvis for sent.
Godt observert.
Du reddet nok livet til ungen.
Antok du ikke trengte flere døde pasienter i dag.
- Så du gjorde det for meg? - Å, ja.
For andre leger ville jeg nok ikke sagt noe.
Det er iskaldt her inne.
Hopp opp og ned.
Da blir du varm.
Jeg tror jeg reparerer leveren. Da blir jeg varm. Suging.
- Vi må gå inn igjen? - Hva?
I babyen. Jeg glemte å plassere den spenningsfri anastomosen.
Hører du? Jeg glemte det.
Se på meg.
Du gjorde anastomosen. Jeg så det.
Du brukte dobbeltlagsteknikk.
Husker du ikke?
Du må sette deg ned.
Sett deg.
Du er overtrøtt,
og opplever antakelig forsinket sjokk.
Og denne gangen hviler du deg
- på ordentlig. - Ja, men...
Ikke motsi meg.
Pust dypt.
Vakkert.
Godt jobbet.
Da forbereder vi ny implantasjon.
Du kommer til å tro at jeg er gal,
men det er en ting
vi pleide å gjøre på medisinstudiet
for å prøve å holde oss våkne.
Og etter så mange timer med operering,
må man holde seg våken.
Jeg er faktisk temmelig våken.
Gi meg et "hoi!"
Kom igjen. Gi meg et "hoi!"
Hoi!
Det er ikke bra. Du må våkne.
Hoi!
Hoi.
Det er litt bedre.
Holder de på ennå?
- Hva i svarte er det de gjør? - Kom igjen.
Jeg tror de har det gøy.
Du må bli bra.
For vi trenger deg.
Så hvis du hører meg,
er jeg lei for at jeg var så slem på turen.
Jeg skal prøve å forbedre meg.
Bare våkne, så skal jeg bli snillere.
Jeg skal hjelpe Michael med leksene og sitter barnevakt.
Du behøver ikke å betale engang.
Bare åpne øynene, pappa.
Lilly,
jeg ville si at operasjonen til broren din er over,
og at det går bra med ham.
Med søsteren din også.
- Greit. - Greit?
Kan du
sørge for at ingen andre forteller dem om mamma?
Jeg bør si det.
Selvsagt.
Hjertet slutter å slå.
Gi én epi og én atropin.
Lad platene til 200.
Lader.
Ladet.
Klar.
Kardiotekniker til traumerom én.
De er nesten ferdige.
De måtte ta hjertet ut av kroppen
for å reparere klaffen, men det gikk bra.
Det er over. De setter hjertet inn igjen nå.
Det er bra.
Er det bra?
Kroppen til kona er i fillebiter på et operasjonsbord,
og du sier at det er bra?
- Hva feiler det deg? - Jeg er så lei meg.
- Jeg kunne ikke... - Pappa?
Hei, vennen. Jeg er her.
Bare sov igjen.
Jeg trodde barnekirurger var varsomme.
Du ser for jævlig ut. Du burde gå hjem.
Jeg? Du stinker. Gå hjem du.
Hvordan går det med barnet?
Bra. Faktisk veldig bra.
Og de andre barna?
Den eldste jenta
så moren dø, og nå stanser farens hjerte stadig,
og hun forlater ham ikke.
Pappa? Pappa!
- Vær så snill. - Du kan ikke være her.
Vent.
- Lad platene til 300. - Lader.
Ladet.
Klar.
- Jeg ble tilkalt. Krise? - Hjertet stanser stadig.
Start kompresjoner.
Lilly, du kan ikke være her.
- Hun kan ikke se dette igjen. - Kom.
Jeg går ikke.
- Meredith. - Vær så snill, Lilly.
Det er faren min. Jeg har rett til å være her,
- og jeg forlater ham ikke. - Lad igjen. Klar.
Kom igjen.
Det var siste sting.
Da, mine herrer,
- er jeg ferdig. - Godt jobbet, dr. Canner.
En fornøyelse, dr. Shepherd.
Kan jeg overlate dette til dere to?
Dere ødelegger ikke arbeidet mitt?
Ikke vær for sikker.
Følg meg ut, dr. Grey.
Jeg må snakke litt med deg.
Meg? Hvorfor det?
Selvsagt, hvis du...
Ikke vær redd, jeg skal ikke kaste ball på deg.
Det gjelder videre anvisninger for henne.
Øyet må dekkes hele tiden.
Hun kan se på TV,
men ikke lese bøker de første tre dagene.
Greit.
Takk og lov for at det er over. Virket jeg nervøs?
Bare vær ærlig.
Du virket helt fin.
Det var Derek Shepherd,
en av landets beste nevrokirurger
og Marks bestevenn.
Og alt jeg klarte å tenke på der inne,
var løpingen på videregående.
Treneren sa alltid: "Ikke se bakover,
"for hvis personen bak deg ser det,
"vet han at du er svak, og løper forbi."
Det var alt jeg tenkte på under operasjonen.
Ikke se deg tilbake.
Og det gjorde du ikke.
Takk.
Vel bekomme.
Takk, dr. Grey.
Pokker.
Nå liker jeg henne.
Det var fjerde gangen dere måtte gjenopplive ham i dag.
Er det normalt?
Kroppen hans har vært gjennom mye.
Hva er slangene til?
Kroppen fylles med væske,
og de slangene drenerer den.
Og den tingen som lager lyd?
En ventilator. Den puster for ham.
Kommer han til å våkne?
Du kan si det. Jeg tåler det.
- Jeg vet ikke. - Hva vet du da?
At vi ikke har kunnet ta ham av ventilatoren.
At det tar på kroppen hans
hver gang vi prøver å gjenopplive ham
og at det tar lengre og lengre tid hver gang vi prøver.
Dessuten er nyretestene høye.
Og det betyr?
Det betyr at
organene begynner å klappe sammen, et for et.
Du spurte meg om livsforlengende tiltak,
om foreldrene mine snakket om det.
Det dere gjør med pappa, er det...
Ja.
Jeg synes dere skal stoppe.
Det er ikke så enkelt.
Du bestemmer det ikke.
- Du er barnet hans. - Jeg er ikke noe barn lenger.
Jeg ble 18 for fire timer siden.
Jeg har bursdag i dag.
Og jeg har sett dere torturere pappa de siste seks timene.
Så jeg er familiens overhode nå,
og det er min jobb.
Hvis dere tar ham av maskinene
og han lever, så lever ham.
Men hvis ikke,
lar vi ham i det minste gå i fred.
Dere må stoppe.
Vær så snill.
På tide å lukke.
Vil du?
Kepner kan lukke.
Hva?
Kepner, kan du lukke?
- Ja, men... - Yang.
Kepner, lukk.
Cristina...
Kan jeg få snakke med deg alene?
Hva er det?
Da vi begynte å operere mannen din,
trodde vi at vi kunne gå inn
med bronkoskop og laser,
men han fikk store blødninger
så vi måtte åpne ham.
Vent. Nei. Owen sa at...
Da vi åpnet ham,
så vi at svulsten hadde tæret vekk lungearterien.
Både dr. Webber og jeg gjorde alt vi kunne...
- Nei. - Men vi...
- Nei. - Vi gjorde alt i vår makt,
men hjertet tålte ikke all blødningen.
Nei.
Han overlevde ikke operasjonen. Jeg er så lei meg.
Du sier...
Du sier at han er død.
Ja.
Si det.
Teddy...
Du må si det til de pårørende
så de forstår at det har skjedd.
Det er det første du lærer.
Jeg har aldri tenkt over det...
Men nå skjønner jeg det.
Cristina,
du må...
Du må si det.
Henry er død.
Takk.
Hvor er Teddy?
Jeg vet ikke.
Vent.
Sa du det til henne?
Ja, selvsagt.
Du burde latt meg gjøre dette.
Hva har det å si hvem som sa det?
Jeg sa det,
fordi du tvang meg til å stå der og spøke
og lyve i timevis,
timevis.
Beklager. Jeg måtte.
Nei, jeg vil ikke...
Jeg vil ikke høre det.
Og ikke hun heller.
Gi meg journalen.
Bare gi meg journalen.
Takk.
Gå.
Du skal få være alene.
Så hva skjer nå?
Pulsen går ned,
og da vil alarmen gå,
men jeg kan slå av lyden.
Pusten vil gå saktere og saktere.
Så begynner organene å klappe sammen
fordi de trenger oksygen for å overleve.
Til slutt, når det verken er pust eller puls,
er han borte.
Er det alt?
Det er alt, vennen.
Jeg venter utenfor.
Nei, vær så snill.
Vent her.
Greit.
Jeg burde ta skylden for dette.
Enig.
Jeg går inn og sier det til ham.
Jeg skal si dette klart og tydelig.
Dette er mitt ansvar.
Ja, det var din feil
og du burde føle deg skyldig,
men jeg er din overordnede,
så jeg er ansvarlig for det som skjer på min operasjonsstue,
- og du går fri. - Jeg vil ikke gå fri.
Det vil ikke jeg heller,
men du er ung og uerfaren,
og forhåpentligvis lærer du noe her.
Du dobbeltsjekker arbeidet ditt
og arbeidet til kommende turnusleger,
for ellers blir du meg,
som må beklage til en familie som hater meg
nesten like mye som jeg hater meg selv.
Dr. Torres, der er du.
Jeg må snakke med deg.
Jeg vet det. Jeg vil snakke med deg også.
Du skylder meg en forklaring.
En ordentlig forklaring.
Det som skjedde med Laura er fullstendig uakseptabelt.
Jeg skjønner.
Jeg var uhøflig da du nevnte Henry.
Jeg er vant til det.
Det er slik du er.
Når det skjer vonde ting, går det ut over andre.
Du vil ha rom.
Derfor sitter jeg her ved mitt eget bord.
Jeg gir deg rom.
Jeg mistet ikke bare en pasient i dag.
Jeg mistet en venn.
Jeg er så lei for det.
Jeg har ikke noe imot
om du gir meg litt mindre rom.
Canner gjorde en god jobb.
- Ja. - Ikke tull bort dette. Jeg liker henne.
Hun er verdt å beholde.
Jeg er like ved hvis du trenger meg.
Du kan ikke forberede deg for en kollisjon.
Du kan ikke stålsette deg.
Den bare treffer
helt uventet.
Og plutselig
er livet slik det var før,
over
for alltid.
- Hva er det? - Ingen mat, og jeg er sulten.
Jeg bestilte pizza.
Til frokost?
Vi har vært våkne i 39 timer.
Det er middag. Veldig sen middag.
Den osten er gammel.
Jeg er sulten. Jeg kan dø.
Ikke spis den gamle osten. Sett deg her med meg.
Legg ned hodet.
Jeg vil salte nesen din og ta en bit.
Pizzaen kommer hvert øyeblikk.
Dette skal gå bra.
Selv om det bare er oss to.
Hvis det er det du vil.
Jeg elsker deg.
Pizza.
Ikke begynn å spise uten meg.
Meredith?
- Derek. - Ja?
Er det barnet vårt?
Ja.
Ja, det er det.
Hun er deres.
Hei, kom hit.
Hei.